НИКОЛАЙ ЛИЛИЕВ

ВСРЕД ЕСЕННОТО ЗАПУСТЕНИЕ…

chitanka.info

Всред есенното запустение

пред вас съм пак, о дървеса!

Аз нося вашето смирение

и тъмните ви небеса.

Като бездомните ви листи,

угасвам тъжен и самин,

и мойте блянове са чисти,

и мойте сълзи са рубин.

Разбирам глухата ви песен,

и вашия безимен плач,

и в мене лъха морна песен,

и в мене пада скръбен здрач.

По моите безлистни клони

не тегне грозд, не тегне плод,

и моята въздишка гони

слънца в незнаен небосвод.

И моите мечти бездомни

ридаят в ледните мъгли

и мойто минало не помни

лъка на влюбени стрели.

И пия мълком аз забвение

от всяка бликнала роса.

Всред есенното запустение

аз пак съм ваш, о дървеса!

1918

ЗАСЛУГИ

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.

Table of Contents

Заглавна страница

Основен текст

Заслуги