ФЬОДОР ТЮТЧЕВ

ФОНТАНЪТ

Превод от руски: Петър Велчев, 2008

chitanka.info

ФОНТАНЪТ[0]

Виж, като облак несравним,

фонтанът строен как светлее,

разпръсква се и пламенее

от слънце влажният му дим.

Политнал до небето чак,

докоснал висини заветни, —

след туй в прашинки многоцветни

обречен е да рухне пак.

О, неуморен водоскок,

о, водоскок на мисълта ни!

Какви, не знаем, сили странни

те устремяват на възбог?

За теб небето е мечта!…

Но длан невидима, жестока

прекършва струята висока

и запокитва те в пръстта.

1836

[0] В стихотворението намира отражение характерната за Тютчев идея за едновременното величие и безсилие на човешкия разум. Както струята, колкото и мощна да е тя, най-сетне е принудена, по закона за гравитацията, да падне отново на земята, така и битието поставя неумолими граници пред човешките копнежи. ↑

ЗАСЛУГИ

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.

Table of Contents

Заглавна страница

Основен текст

Заслуги