РЕМИ БЕЛО

ГРОЗДОБЕР

Превод от френски: Кирил Кадийски, 2004

chitanka.info

Момци и палави моми

с огромни кошници на рамо,

догоре с черно грозде само,

вървят по двама и сами.

Тъпчете гроздето с крака,

че всичко бъчвата погълна —

да закипи отново пълна,

да шурне винена река.

Хвала на тоя Бог, хвала,

да пеем всички луда песен,

да огласим и тая есен

долини, хълми и села.

Я вижте, тоя пенест Бог

се смее в дуднещата бъчва,

но там, на тясно, се измъчва,

кипи и готви се за скок.

Едно приятно старче взе,

че сръбна си… Я виж го — старче,

пък затанцува с жар, макар че

едва държи се на нозе.

А момък млад, обзет от страст,

пастирката — не щеш ли — зърна,

разкрила гръд със сочно зърно,

да спи под сенчестия храст.

Това и чакаше Амур,

нали все дебне от засада,

внезапно взе да ги напада —

стрели замята като щур.

Пастирът идва, скача тя,

тя брани се, но той нехае,

пък после — винаги така е —

сама върху му връхлетя.

Не можеш Бакхус да го спреш,

щом дойде неговото време

и яко пийне си и вземе

на подбив нашата младеж!

ЗАСЛУГИ

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.

Table of Contents

Заглавна страница

Основен текст

Заслуги